Rymden, den sista utposten.
Det här är rymdskeppet Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: att utforska nya märkliga världar,
att söka efter nytt liv och nya civilisationer,
att djärvt färdas dit ingen har färdats förut.
PIRATER FRÅN ORION
Kaptenens loggbok. Stjärndatum 6334,1.
Utbrottet av koriocytos på Enterprise
tycks nu vara under kontroll.
Enligt dr McCoy är sjukdomen ofarligare än lunginflammation,
och vi kan säkert slutföra vårt uppdrag
att representera Federationen vid invigningen
av den nya Vetenskapsakademien på Deneb V.
-Status, mr Spock? -Alla system är redo, kapten.
Enterprise ligger på rätt kurs och håller tidsplanen.
Ska det bli kul att leka diplomat, Spock?
Kirk till sjukhytten. Nödläge!
Koriocyios är en underlig sjukdom.
Hos raser med järnbaserat blod gör den ingen skada,
-men hos andra... -Kom till saken, Bones.
Spock har blivit smittad av sjukdomen. Den är dödlig för vulcaner.
-Är du säker? -Jag har trippelkollat.
Jag önskar att jag hade fel.
Spocks blod är kopparbaserat.
Infektionen tar sig in i blodet
och kapslar in cellerna så att de inte kan transportera syre.
-Resultatet blir kvävning. -Ja, Jim.
-Finns det nåt botemedel? -Ett.
Ett naturligt läkemedel som heter strobolin.
Men det finns bara på några få planeter i galaxen.
-Biblioteksdator. -lgång.
Vad heter närmaste planet som har strobolin?
Beta Canopus.
Fyra dagsresor bort vid maximal varphastighet.
Hur länge klarar Spock sig utan medicin?
Han kan få sprutor med ett syntetiskt läkemedel
som dämpar sjukdomsförloppet.
Men kroppen blir immun efter två dagar.
Medicinen slutar verka.
Efter tre dagar går sjukdomen inte att hejda.
Det tar fyra dagar att nå läkemedlet, men Spock dör om tre.
Det måste finnas ett sätt!
-Kan vi inte stämma möte? -Jovisst!
Hinner vi inte dit för att få medicinen i tid
kanske nåt annat skepp ligger närmare Beta Canopus.
Kirk till bryggan. Anropa Stjärnflottan.
Kaptenens loggbok, tillägg.
Vi har ordnat så att vi kan få strobolin för att rädda Spock.
Rymdskeppet Potemkin har redan hämtat medicinen.
De lämnar den till fraktskeppet SS Huron som för den till Enterprise.
Vilka symtom är att vänta?
Trötthet som bara ökar, aktivitetsnivå som bara minskar,
de klassiska symtomen på syrebrist.
Det påminner om övningarna ni tvingades göra på akademien.
Kom in.
-Du ville träffa mig? -Ja, Spock. Sätt dig.
Vi har ordnat ett möte för att få medicinen du behöver.
Det påverkar väl inte vårt planerade besök på Deneb V?
Nej, det gör det inte.
-Var det allt, kapten? -En sak till.
Du får gå ner på halvtid.
Det är inte nödvändigt.
-Jag klarar av... -Inga invändningar. Doktorns beslut.
-Var det nåt mer, sir? -Det var allt. Utgå.
-Det blir plågsamt att se honom. -Jag vet.
Även om det ibland verkar
som om jag inte tål det spetsörade vandrande uppslagsverket
så vill jag inte se detta drabba honom.
Vi beräknas komma till mötesplatsen om två timmar och sju minuter.
Bra.
Medicinen är viktig för Enterprise.
Så snart vi lämnat den kan vi fortsätta frakta dilitium.
Våra sensorer har upptäckt ett skepp.
-Kan Enterprise vara så tidigt? -Det år nog inte Enterprise.
Det är för långt bort att se.
-Vart är det på väg? -Mot oss.
Håll ett öga på det.
När infaller mötestiden, mr Arex?
Om en timme och 43 minuter.
Jag vill helst inte fråga...
Ja, kapten. Vi ska försöka köra lite snabbare.
McCoy till bryggan.
-Vad är det, Bones? -Det är dags för Spocks spruta.
Mr Spock.
-Spock... -Jag sparade energi, kapten.
Gå till McCoy i sjukhytten.
Sensoravläsning, kapten.
Det är inte Enterprise som närmar sig.
-Nåt annat av våra rymdskepp? -Nej.
Det är ett främmande skepp som jag aldrig sett förr.
Visa det på skärmen.
Följer det verkligen oss?
Det genskjuter oss, kapten.
Med den farten tar de oss innan vi når Enterprise.
Det här gör inte ont, Spock.
En onödig försäkran, som dessutom är osann.
Det är sista gången jag försöker lugna en vulcan.
Jag välkomnar din återhållsamhet.
Ta det lugnt. Ligg ner och vila.
Det var inte så illa.
-Återgå till arbetet, Spock. -Tack, doktorn.
-Medicinen har slutat verka. -Jag vet, Christine. Jag vet.
Oroa dig inte. Vi får snart strobolin.
De ökar hastigheten och närmar sig snabbt.
Öppna anropssekvenserna.
De är öppna.
Till det oidentifierade rymdskeppet.
Det här är kapten O'Shea på SS Huron. Uppge härkomst och ärende.
Jag upprepar. Identifiera er och uppge ert ärende.
Det är lönlöst, sir. De hör oss men svarar inte.
Vi måste skydda vårt dilitium och medicinen.
Undanmanöver.
Det hjälper inte.
Skicka ut en nödsignal till Enterprise.
Ja, sir. Meddelande från det främmande skeppet.
Låt höra.
Gör er redo att överlämna hela lasten annars förgör vi er.
Jag får in en signal från Huron.
Det är en automatisk nödsignal.
-Kontakta dem. -Jag har försökt, men ingen svarar.
Ge mig en sensorrapport.
-Är de vid mötesplatsen? -Nej, de nådde aldrig dit.
Ändra kursen, mr Arex. Vi måste se vad som hänt.
Huron har knappt energi nog att driva de livsuppehållande systemen.
Jag har hittat metallrester.
Anföll nån Huron?
Baserat på våra uppgifter tror jag det.
-Hur mår du, Spock? -Kapten, jag...
Bryggan till sjukhytten! Nödläge!
Vi måste få tag på medicinen. Den syntetiska verkar inte längre.
-Gör vad du kan, Bones. -Förbaskade vulcan!
Varför har du inte rött blod som vanligt folk?
-Status? -Hurons motorer är döda.
Nödkraften driver de livsuppehållande systemen
på en låg men godtagbar nivå.
Vi har inte kunnat kontakta dem än.
-Finns det överlevande på skeppet? -Ja, sir.
Mr Scott och kapten Uhura, följ med mig.
Ta över befälet, mr Sulu. Vi strålar över oss.
Sök efter medicinen i lastrummet, Scotty.
Ja, sir.
Se om du kan återskapa deras logg. Jag vill veta vad som har hänt.
Sjuksköterska, ta hand om de skadade.
Scott till kapten Kirk.
Kirk här. Rapportera, mr Scott.
Här finns ingenting, kapten.
-Ingen medicin? -Varken medicin eller dilitium.
Hela lastrummet är tomt.
Okej. Kom tillbaka hit.
Skärmen är död, sir.
Men vi kan spela upp banden på Enterprise.
Bra. Hur mår han, syster?
Han behöver opereras, men han överlever.
Kirk till Enterprise.
Vi är redo att strålas över. Ha sjukteamet redo.
-Hur mår O'Shea? -Han klarar sig.
Men hur ska det gå för Spock?
Får han inte medicinen inom 20 timmar, dör han.
Kaptenens loggbok. Stjärndatum 6335,6.
Huron är bara rymdskrot, dess motorer är helt sönder.
Kapten O'Shea vet inte vilka som anföll skeppet,
men de måste hittas så att den dyrbara lasten kan återfås.
Jag har kört Hurons sensorband genom datorn.
Inkräktarens skepp var helt okänt.
Inget som Federationens skepp stött på tidigare.
-Kan det spåras? -Ja, sir.
Inkräktarens skepp ger ifrån sig ett unikt radioaktivt spår
på bäring 2-1-2, märke 1-7-5.
Lägg om kursen, Sulu. Framåt i varp sju.
-Hur mår han? -Inte bra.
Han måste snart få andningshjälp i en respirator.
Vi följer efter inkräktaren.
Vi vet inte ens om det är rätt skepp.
Det måste det vara.
Det är meningslöst att vara läkare.
Vi blir aldrig bättre än medicinerna och tekniken vi använder.
Ta bod alla konstgrepp, så är jag inte bättre än en läkare på medeltiden.
Om du verkligen trodde det hade du inte arbetat som läkare i 25 år.
Rapportera.
Vi följer det radioaktiva spåret på bäring 2-1-2, märke 1-7-5.
Öka hastigheten till varp åtta.
Spåret leder in i ett asteroidbälte.
Där kan en inkräktare lätt gömma sig, eller hur?
Perfekt. Långdistanssensorn visar
att det radioaktiva spåret slutar mitt i bältet.
Upp med skyddssköldarna. Gul kod. Sänk farten till varp en.
Vad var det?
Asteroiderna består av
en mycket instabil mineralblandning.
De exploderar när de stöter mot varandra.
Eller mot nåt annat.
Håll sköldarna uppe, mr Scott.
Kan vi utnyttja kraften från asteroiderna
skulle de utgöra en fantastisk energikälla.
Och även bli ett bra vapen. Lugn och fin, Sulu.
Sköldarna håller, sir.
Gira starkt babord, Sulu. Ta dem framifrån.
Håll positionen.
-Ge mig en vapenanalys, Sulu. -Standardfasrar, sir. Försvagade.
Avger spridda strålar av låg kvalitet. Våra sköldar kan hindra dem.
Jag känner igen skeppet.
-Det kommer från Orion. -Orion.
-De anropar oss, kapten. -Visa på skärmen.
Vi kräver att ni genast upphör med att jaga oss, Enterprise.
Som representant för en neutral planet protesterar jag.
Det här är kapten Kirk.
Ni avfyrade era vapen rätt snabbt för att vara neutrala.
Vi visste ju inte om ni var fientligt sinnade.
Orions neutralitet har varit en stötesten ända sen saken...
med Coridan-planeterna...
och Babelkonferensen, stjärndatum 3850,3.
Igår anfölls ett av Federationens lastskepp i närheten.
Lasten stals.
Eftersom ni är det närmaste skeppet...
kräver vi att ni låter er genomsökas i enlighet med Babelresolutionen A-12.
-Svara. -Vi har inte Federationens last ombord.
Folk från Orion är inga tjuvar. Om ni inte slutar trakassera oss
lämnar vi in en formell protest hos er regering.
Vänta lite, Uhura. Säg åt dem att avvakta.
Sensorerna har hittat dilitiumet i lastrummet.
Och medicinen?
Om de har den är mängden för liten att upptäcka.
-Öppna en kanal, Uhura. -Det är gjort, sir.
Enterprise till Orion-skeppet. Jag har ett förslag.
Om det ändå är så att ni har Hurons last finns det en ömtålig medicin där
som vi verkligen behöver.
Vad skulle den vara värd, om vi nu hade den?
Ni får behålla dilitiumlasten. Jag lovar att inte nämna incidenten
för Stjärnflottan eller i min loggbok.
Dessutom får ni ytterligare en container med dilitium
som betalning för medicinen.
Så vi får vad vi vill ha utan att förlora vår neutralitet?
-Vi ska tänka över saken. -Bra. Klart slut.
-Kirk till sjukhytten. -McCoy här.
-Hur lång tid är det kvar? -Mindre än en timme.
Hans kroppsfunktioner försvagas snabbt.
Håll ut lite till.
-Orion-skeppet anropar oss. -Visa det på skärmen.
Ert förslag kräver att vi litar på er.
Men det kan vi förstås inte göra.
-Har ni ett motbud? -Ja.
Ett byte, ansikte mot ansikte, mellan dig och mig.
Ansikte mot ansikte? Var då?
På den stora asteroiden nära våra skepp.
Vi kan stråla ner oss samtidigt, så får du medicinen av mig.
Vi kräver inte ens extra dilitium.
Nu är det er tur att fundera.
-Det är säkert en fälla. -Utan tvekan.
Det kan vara så, men det är enda sättet att få medicinen.
Spock dör om vi inte gör det.
Du har visst redan bestämt dig, Jim.
Ja, men inte utan säkerhetsåtgärder.
Jag håller min komradio öppen så att ni kan höra vad som sker.
Håll transportören låst på mig och om nåt skulle gå fel,
så litar jag på dig, Scotty.
Går nåt fel kan vi förlora både dig och Spock.
Om vi inte försöker har Spock inte en chans.
Status, kapten?
Vi kan varken skjuta ner eller köra ifrån Enterprise.
-Vi har alltså inga flyktvägar? -Nej, inga.
Orions neutralitet är viktigare än skeppet och dess besättning.
Vi kan inte lita på att Kirk inte rapporterar till Stjärnflottan.
Enda sättet att undvika det är att förgöra Enterprise.
Enda sättet att göra det är att förgöra oss själva på kuppen.
-Har du en plan? -Ja, sir.
Asteroiderna består av mycket explosiva mineraler.
Kan asteroiden som vi kretsar kring omvandlas
till en domedagsbomb som förgör bägge skeppen?
-Ja, sir, men... -Men, vadå?
Analyser av asteroiden visar att våra vapen inte kan spränga den.
Hur mycket krävs?
En kraftfull explosion på asteroidens yta.
Jag kan rigga en fjärrstyrd anordning.
Nej.
Jag tar den med mig till ytan när jag möter kapten Kirk.
Jag vill se hans ansikte när jag berättar att han och hans besättning
ska dö med oss.
De litar säkert inte på oss.
Om Kirk och jag är på asteroiden håller sig nog Enterprise i närheten.
Då sätter jag igång.
Enterprise till Orion-skeppet.
Hur lyder ert svar, kapten?
-Jag accepterar era villkor. -Bra.
Vi synkroniserar koordinaterna och träffas på ytan om 15 minuter.
Vi har inte så gott om tid. Spock...
15 minuter, eller inte alls, kapten.
Okej. Klart slut.
Här är den utlovade medicinen, kapten.
Scanna den om du vill.
Rent strobolin.
Jag tar den, så strålar vi upp oss.
Nej, jag litar inte på att du inte rapporterar till Stjärnflottan.
Om du gör det förlorar Orion sin neutralitet,
och utsätts för Federationens vedergällning.
-Ni kan inte fly från Enterprise. -Men vi kan förstöra det.
Sensorn plockar upp några ovanliga värden.
Vad är det?
Det finns dilitium nere på ytan.
Jag har en sprängladdning i min ryggsäck.
Den startar en kedjereaktion som spränger asteroiden.
-Ditt skepp kommer att förstöras. -Ditt med.
Alla misslyckade Orionuppdrag slutar med självmord.
Dilitiumet.
Lokalisera kristallerna och stråla upp dem!
De är lokaliserade.
Stråla upp dem nu.
Verkställ, Scotty!
Det var nära ögat.
Vi går upp till bryggan.
-De är borta, sir. -Borta?
Jag scannade som ni sa men plötsligt försvann de från asteroiden.
Både jordlingen och kaptenen.
Han är säkert tillfångatagen.
Starta vårt självförstörelsesystem.
Öppna anropsfrekvenserna, Uhura.
Håll fast honom!
Gift. Ditt skepp gör sig säkert redo att förstöra sig självt...
men om det lyckas dör besättningen förgäves.
Vi tänker inte se på när ni tar livet av er.
Oavsett om de lever eller dör kommer du att åtalas för detta.
Nu är det slut med Orions pirat-och neutralitetslekar.
Orions skepp är anropat.
Det här är kapten Kirk. Er kapten är vår fånge.
Ni väljer, sir.
Stäng av självförstörelsesystemet.
Överlämna er åt Enterprise.
Kaptenens loggbok. Stjärndatum 6336,2.
Orions besättning är i vår arrest, vi bogserar deras skepp.
Enterprise har återigen satt kurs på Deneb V.
Du kan inte förneka det, Spock.
Dr McCoy, jag...
Jag har väntat länge på det här. Försök inte lura mig.
-Stör jag? -Bara dr McCoys skadeglädje.
Ditt gröna blod har kanske räddat dig innan...
men nu tog det nästan kål på dig. Förneka det inte.
Jag föredrar i alla fall min fysiska uppbyggnad framför er.
Ja, mina herrar. Allt är som vanligt.
Han är lika envis som han brukar vara.